АНТИКРИЗОВЕ УПРАВЛІННЯ ЯК ОСНОВА ВДОСКОНАЛЕННЯ ФІНАНСОВОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ПІДПРИЄМСТВА - Banera, N. P.; Heley, L. O.; Pylypenko, S. M. (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2018)
Обґрунтовано, що одним із шляхів поліпшення фінансового стану підприємства є вибір правильної антикризової стратегії, яка б гарантувала зниження фінансових проблем, ризиків банкрутства та ліквідації підприємства, координацію узгодження управлінських рішень із практичними діями, виявляла пріоритетність проблем і забезпечувала поліпшення діяльності в умовах кризи. Доведено, що вживання антикризових заходів має бути комплексним, обов’язковим при цьому є здійснення постійних досліджень. З’ясовано, що основними антикризовими заходами для підприємств повинні стати: зменшення чи оптимізація витрат, ефективне використання маркетингової та кадрової політики, правильне використання процесів планування, оптимізація бюджетування тощо. Запропоновано застосування антикризових заходів на кожному з етапів життєвого циклу підприємства, зокрема, на стадії створення підприємства повинна бути чітко поетапно розроблена стратегія просування товару на ринок, а також цінова та комунікаційна стратегія; на стадії підйому підприємства для попередження кризової ситуації потрібне використання ефективної та професійної системи управління, за потреби залучення кваліфікованих спеціалістів; на стадії зрілості мета вживання антикризових заходів полягає у стабілізуванні ситуації та недопущенні зменшення ринкового сегмента; стадія реорганізації чи банкрутства характеризується використанням заходів, спрямованих на оптимізацію бюджетування. Установлено, що досягнення позитивних результатів від використання інструментів антикризового управління можна за комплексного їх застосування та цілеспрямованого узгодження дій між працівником і керівником, чіткої послідовності виконання поставлених завдань, терміновості ухвалення рішень тощо, важливе значення при практичному використанні антикризового управління має оптимізаційний економічний характер його застосування, що може бути виявлено шляхом постійного моніторингу середовища підприємства із використанням комплексу маркетингових досліджень, методів стратегічного аналізу і контролінгу.