ІННОВАЦІЇ ЦЕ РУШІЙНА СИЛА? ОЦІНКА І КОНТРОЛЬ ДЛЯ ЄС, ПОЛЬЩІ ТА УКРАЇНИ - Gajda, W.; Kuznetsov, A. A.; Kuznetsova, S. A. (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2018)
Мета статті — представити стан інноваційності для Польщі як помірного новатора і України як скромного новатора. Сутність і роль інновацій спостерігалась у сучасній світовій економіці. Оцінка даних була надана протягом останніх семи років, це означає період з 2010-го до 2017 року. Інновації польських та українських економік були проаналізовані на основі 27 конкретних показників із використанням методу порівняльного аналізу. Усі індикатори було проаналізовано для України і Польщі в порівняні до досягнень щодо Європейського Союзу 2017 і 2010 років. Для проведення оцінки було використано метадані, представлені в Інноваційній індикаційній панелі 2018 (регулярний документ, підготовлений на вимогу Генерального директорату з питань підприємництва та промисловості Європейської комісії). Проведено аналіз динаміки і виявлено основні тенденції інновації у складових показниках. Попри те, що ЄС є очевидним лідером, Польща в деяких показниках (інноваційно сприятливе середовище, вплив на зайнятість і реальні інвестиції) наближалася до результатів діяльності ЄС. Україна є найкращою за Індексу людських ресурсів, але має найгірший індекс інтелектуальної власності. Найбільше піднесення було в ЄС в інноваційному середовищі. Оцінка та рекомендації щодо підвищення інновацій були сформовані для аналізованих економік. У результаті були виявлені причини суттєвої різниці між Україною і Польщею. Україна перебуває у групі «Скромні новатори» і має найгірший показник. На відміну від України, Польща є однією з «Поміркованих новаторів», яка майже удвічі перевершує український показник. Як результат, обґрунтовано, що комплексний підхід до використання інновацій як рушійної сили для економіки повинен включати: підвищення рівня та ефективності освіти у школах та університетах; дослідження і розроблення сучасних технологій; збільшення умов ведення господарської діяльності, адекватне будівництво капіталу для інновацій, а також регулярне збільшення витрат на НДДКР, перейти до стратегії створення власних знань, створення конкурентної переваги на основі останніх інноваційних досягнень через запуск оригінальних рішень і «свіжих» знань на світовому ринку.