ФІНАНСОВА ІНКЛЮЗІЯ В КОНТЕКСТІ СТРАХОВИХ ПОСЛУГ - Nechyporuk, L. V. (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2018)
Визначено, що глобалізація економіки в цілому і фінансова глобалізація зокрема поставили питання фінансової інклюзії суспільства, які аналізують як на локальному рівні, так і на світовому рівні. Запропоновано визначати показниками фінансової інклюзії в контексті страхових послуг: 1) проникнення страхування (обсяг валових страхових премій до ВВП); 2) рівень щільності страхування (обсяг валових страхових премій на одну особу). Засвідчено, що означені показники фінансової інклюзії в контексті страхових послуг в Україні значно менші за норму і перебувають у межах небезпечної зони для фінансової безпеки держави. Зазначено, що така ситуація безпосередньо залежить: від 1) інституціональної структури страхового ринку (механізмів координації та стимулювання), на яку останнім часом здійснює вплив формування мережевої економіки (слід ураховувати, що якщо розвинуті ринки характеризуються максимальним задоволенням потреб страхувальників, то в Україні спостерігаються тенденції до зміни попиту на масові страхові продукти, трансформації їхніх традиційних форм і видів); 2) макроекономічної ситуації (інститути краще імплантуються в умовах стабільного і збалансованого зростання). Установлено, що перспективи розвитку фінансової інклюзії в контексті страхових послуг визначаються ефективністю державної регуляторної політики, функціональністю нормативно-правових актів, спрямованих на створення дієвого механізму державного регулювання і нагляду, зниженням витрат діяльності, спричинених надлишковим і неефективним державним регулюванням, забезпеченням конкуренції на ринку, запобіганням діяльності недобросовісних компаній, координованістю із сучасними процесами реформування та дерегуляції економіки України. Серед напрямів стимулювального впливу держави на фінансову інклюзію в контексті страхових послуг виокремлено: дерегуляцію та підвищення ефективності державного нагляду; захист інтересів споживачів страхових послуг і відновлення довіри до страховиків шляхом дій щодо врегулювання питання проблемної заборгованості та проведення роботи з позбавлення ринку від неплатоспроможних страхових організацій; удосконалення тарифної політики з орієнтацією на перехід до вільного ціноутворення, створення організаційно-нормативних передумов до запровадження системи «прямого врегулювання» та «електронного поліса» (хоча б за певними страховими послугами); визначення пріоритетів регуляторного впливу на розвиток страхового ринку.