НОВА ПАРАДИГМА ЄВРОПЕЙСЬКОЇ ФІНАНСОВОЇ НАУКИ - Y. V. Pasichnyk; O. A. Biletska (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2021)
З метою з’ясування основних проблем у фінансовій системі країн ЄС виконано експрес-аналіз її основних показників за дев’ять років, де виявлено, що її стан є нестабільний. Визначено основні проблеми функціонування фінансової системи ЄС та виявлено прогалини в поясненні сучасних економічних явищ фінансовою наукою. Для розуміння нинішніх фінансових процесів у європейських країнах розроблено іманентно-когнітивну архітектуру сучасної економіки з виокремленням відповідних елементів та зв’язків. Подано погляди зарубіжних та вітчизняних вчених щодо застосування існуючих теорій фінансового змісту, де доведено невідповідність цих теорій нинішнім реаліям. Вихід із такого стану, зокрема щодо вдосконалення функціонування фінансової системи ЄС, полягає в теоретичному обґрунтуванні векторів європейського розвитку з розробкою парадигми фінансової науки. З урахуванням результатів виконаного аналізу, стану фінансової системи ЄС та неспроможності нинішніх теоретичних фінансових конструкцій пояснювати сучасні процеси, які формуються в фінансовій системі, запропоновано нову парадигму фінансової науки з виокремленням понятійно — категоріального апарату. Визначено три основні складові цієї парадигми. Першою обрано метод пізнання, де використано системний, як такий, що дозволяє досліджувати складні суспільні відкриття системи, якою є фінансова та теоретична конструкції. Другою складовою обрано принципи, які повинні сприяти найбільш комплексному врахуванню всіх чинників впливу та векторів розвитку фінансової науки. Третьою складовою визначено теоретичні положення, зокрема: формування напрямів розвитку фінансової системи з виокремленням її основних складових; розробка нової моделі розвитку фінансової системи, яка б була направлена на інноваційний розвиток секторів економіки, бюджетної підтримки стратегічно важливих підприємств; розробка теорій фінансового контролю за рухом фінансових ресурсів; обґрунтування прямої адміністративно-фінансової відповідальності посадових осіб усіх рівнів за корупційні прояви.