ІНСТРУМЕНТАРІЙ КОІНТЕГРАЦІЙНОГО АНАЛІЗУ В УДОСКОНАЛЕННІ СИСТЕМИ СТРАТЕГІЧНОГО РОЗВИТКУ ПІДПРИЄМСТВ - O. A. Sergienko; O. Shapran; M. Tatar; O. Bilotserkivskyi; O. Druhova (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2021)
Запропоновано інструментарій удосконалення системи стратегічного управління щодо оцінювання динаміки процесів і рівня їхньої інтенсивності, нестаціонарності за локальними ресурсними складовими промислового підприємства як індикаторів організаційно-економічного розвитку та прогнозування його зміни, а також визначення структури системи стратегічного управління розвитком підприємства з акцентуванням на її ресурсній та комунікаційній складових, що дозволить підвищити ефективність інформаційного обміну в процесі управління підприємством у сучасних умовах підвищеної значущості інформаційних ресурсів як важливих елементів, що забезпечують конкурентні переваги суб’єктів господарювання. Побудовано комплекс моделей дослідження динаміки розвитку сфер життєдіяльності підприємства, який, на відміну від наявних, ураховує нестаціонарний характер поведінки таких процесів. Цей комплекс заснований на використанні методів багатомірного аналізу, економетричного моделювання, ухвалення рішень і містить такі етапи: формування інформаційного простору показників ефективності діяльності підприємства за основними сферами життєдіяльності; дослідженя динаміки розвитку сфер життєдіяльності підприємства на основі побудови локальних і комплексного інтегральних показників рівня розвитку підприємства; моделювання нестаціонарної динаміки сфер життєдіяльності на основі ЕСМ- і VaR-моделей; моделювання пріоритетів розвитку підприємства на основі результатів ЕСМ- і VaR-моделей. Для удосконалення системи управління стратегічним розвитком розроблено концептуальну схему взаємозв’язку процесів та інструментів, яка забезпечує вирішення таких основних завдань: факторне дослідження тенденцій розвитку, дослідження внутрішнього середовища і потенціалу за ключовими факторами бізнесу і динамікою його розвитку, довгострокової і короткострокової взаємодії основних компонент системи та розроблення адекватних управлінських рішень для підвищення ефективності діяльності досліджуваних систем у цілому.