ОЦІНКА РИЗИКІВ ДЛЯ ПРОЕКТІВ ВИРОБНИЦТВА БІОПАЛИВА: ПРОБЛЕМИ МЕТОДОЛОГІЇ - Галицький, О. М.; Коляденко , С. В.; Лещук , Г. В.; Поленкова, М. В.; Герасименко , Ю. С. (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2021)
Анотація. Надмірний рівень використання традиційних видів палива в різних галузях економіки призвів до проблеми загострення екологічної проблеми, зростання викидів СО2, зміни клімату тощо. Тому декілька останніх десятиліть зростає частка відновлювальних джерел енергії, серед яких важлива роль належить біопаливу. Якщо у світі приділяють значну увагу розвиткові цього напряму альтернативної енергетики, то в Україні, нажаль, поки що цей сегмент не знайшов належного місця. Сільськогосподарські, харчові та інші підприємства запроваджують різноманітні проєкти з функціонування виробничих майданчиків з виробництва різноманітних видів біопалив. Це, у свою чергу, знижує рівень залежності від зовнішніх цінових коливань, несвоєчасності поставок традиційних палив на підприємства, що викликано сезонністю в сільськогосподарській діяльності. Однак потрібно не забувати про високий рівень ризиків, супутніх цьому напряму підприємницької (господарської) діяльності. Практичні спостереження свідчать, у своїй більшості, що підприємці (господарники) акцентують увагу на суб’єктивно-орієнтованих методах оцінювання ризиків, в основі яких лежать експертні висновки, знижуючи важливість об’єктивно-орієнтованих та аналітичних методів. Попри перепони розвитку виробництва біопалива у світі та в Україні, зокрема, науковці проводять фундаментальні та прикладні дослідження щодо використання найкращих світових досягнень в області використання математичного апарату для оцінки інвестиційних проєктів. Не стало винятком й використання математичних методів і моделей для вибору ефективної оцінки ризиків для виробництва біопалива. Наразі при оцінці ризиків зазначених проєктів враховуються: природно-кліматичні, ціни на ринку на первинну продукцію або відходи виробництва, вартість обладнання, ціни на біопалива в порівняння з традиційними його видами тощо. Методологічна основа оцінки ризиків міститься в ДСТУ ІЕС/ІSО 31010:2013 та IEC/ISO 31010:2009, що й виступає базою для побудови і використання оцінки бізнес-проєктів у різних видах економічної діяльності. Найбільш ефективним щодо оцінки ризиків для проєктів біопалива є запровадження автоматизованих інформаційних систем при моделюванні бізнес-процесів. Це, у свою чергу, дає можливість використовувати ефективні методи, а саме: Multiple Imputation, випереджаючих індикаторів, дерева подій, Value-at-Risk і методів кореляційно-регресійного аналізу. Ключові слова: біопаливо, ризики, сільське господарство, оцінка ризиків, методи оцінки ризиків. Формул: 0; рис.: 0; табл.: 0; бібл.: 21.