ТЕОРЕТИКО-МЕТОДОЛОГІЧНІ ОСНОВИ ДОСЛІДЖЕННЯ ПРОЦЕСУ ВЗАЄМОДІЇ СУБ’ЄКТІВ РІЗНИХ ЕКОНОМІКО-ПРАВОВИХ ФОРМ ГОСПОДАРЮВАННЯ - Політило, М.; Чубка, О.; Смірнова T. (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2021)
Анотація. Запропоновано розглядати кооперацію як процес співробітництва та взаємодії суб’єктів різних економіко-правових форм господарювання з метою всебічного аналізу різних аспектів цього поняття і на цій основі сформулювано авторський зміст — трактування цієї категорії. Зокрема, виділено деякі аспекти щодо трактування «кооперації», на які більшість авторів звертають увагу при дослідженні цього поняття. По-перше, виділення економічного сенсу кооперації, приділяючи при цьому увагу розкриттю однієї з найважливіших її характеристик — економії ресурсів, завдяки їхньому спільному використанню. По-друге, розгляд організаційно-управлінського аспекту, зводячи до того, що кооперація формується насамперед з метою організування процесу співпраці багатьох суб’єктів ринкових відносин для реалізації завдань як для виробництва товарів (виробнича кооперація), так і для надання послуг чи здійснення різноманітних фінансово-кредитних операцій (кредитна кооперація). По-третє, звертаючи увагу на соціальну атрибутику кооперації, де головною характеристикою є спільна суспільно-громадська взаємна допомога у процесі досягнення поставленої мети. Залежно від зазначених аспектів і характеристик кооперації проаналізовано наявні підходи до визначення поняття «кооперація» як процесу співробітництва та взаємодії суб’єктів різних економіко-правових форм господарювання, що запропоновані як вітчизняними, так і зарубіжними вченими. Подано схематичне зображення основних характеристик змісту поняття «кооперація». А також авторське трактування поняття кооперації в широкому розумінні. Визначальним у змісті поняття «кооперація» є система, оскільки кооперація є важливим системоутворювальним елементом суспільно-економічних відносин. Якщо трактувати систему як сукупність взаємопов’язаних елементів, то тоді кооперацію слід сприймати як систему, у які з’єднуються певні елементи, компоненти для вирішення спільної поставленої мети. Безумовно, кооперацію слід сприймати як досить складне поняття, бо воно охоплює всю систему суспільно-економічних відносин, у тому числі включає різноманітні правові та моральні аспекти. До того ж, кооперація — це і особлива система гармонізації інтересів, у якій закладені дух справедливості, корпоративний дух, колективність і корпоративність. Кооперація — це специфічний інтегрувальний, синтезувальний, структурний, системоутворювальний елемент системи суспільно-економічних відносин, що покликаний забезпечувати співробітництво і взаємодію суб’єктів різних економіко-правових форм господарювання для досягнення спільної мети з мінімізацією витрат. Зазначено чітке розмежування понять «кооперація» і «кооперування», які на практиці часто ототожнюються. Ключові слова: кооперація, кооперування виробництва, кооперація праці, співробітництво, системоутворювальний елемент, ефект емерджентності, синергетичний ефект. Формул: 0; рис.: 1; табл.: 0; бібл.: 13.