СОЦІАЛЬНО-ЕКОНОМІЧНІ ПЕРЕДУМОВИ СТРАТЕГІЧНОГО РОЗВИТКУ ЗАКЛАДІВ ОСВІТИ - Бородієнко , О.; Зленко , А.; Малихіна, Я.; Кім , К.; Д’ячкова , Н. (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2022)
Анотація. Метою статті є обґрунтування впливу соціально-економічних передумов стратегічного розвитку закладів освіти різних рівнів. Теоретичне значення статті полягає в тому, що в ній на основі осмислення напрацювань українських і зарубіжних учених, власного досвіду авторів у стратегічному управлінні закладами освіти різних рівнів охарактеризовано соціально-економічні передумови стратегічного розвитку закладів освіти в контексті зовнішнього (середовищного) і внутрішнього (інституційного) зрізів аналізу; обґрунтовано конкурентні переваги стратегічної зорієнтованості закладів освіти; теоретично обґрунтовано принципи стратегічного розвитку закладів освіти; осмислено теорію стейкхолдерів у контексті розбудови стратегій розвитку досліджуваної категорії інституцій; охарактеризовано чинник конкуренції на ринку освітніх послуг і пов’язану із цим необхідність маркетингової зорієнтованості закладів освіти; обґрунтовано вплив чинника цифровізації суспільства на стратегічний розвиток закладів освіти; обґрунтовано необхідність використання так званого аналізу значущості у процесі стратегічного розвитку; на основі врахування критеріїв «значущість для зовнішніх стейкхолдерів» і «значущість для бізнесу та внутрішніх стейкхолдерів» обґрунтовано моделі стратегічного розвитку закладів освіти, охарактеризовано їхні особливості, сильні й слабкі сторони, ризики та ефекти від упровадження. Практичне значення статті полягає в тому, що було відібрано та адаптовано низку методів стратегічного розвитку закладів освіти в контексті врахування соціально-економічних передумов; запропоновано стратегічні завдання розвитку закладів у контексті подальшої цифровізації суспільства. Обґрунтовано, що у процесі стратегічного розвитку закладів освіти доцільно дотримуватись визначених принципів. Це уможливить адекватність такого розвитку сучасним соціально-економічним реаліям. Такими принципами є принцип позиціонування, синергетичності, інтегрування, технологічності, залученості, оптимальності. У процесі стратегічного розвитку закладу освіти доцільно використовувати низку методів [SWOT-аналіз, PEST-аналіз, бенчмаркінг, дорожня карта (RoadMap), «Як є і як має бути» (Asisandtobe), стратегічні та форсайтні сесії], що уможливить усебічне врахування соціально-економічних передумов розвитку закладів, які варто розглядати в контексті зовнішнього (середовищного) і внутрішнього (інституційного) зрізів аналізу. Використання так званого аналізу значущості дозволяє виокремити пріритетні напрями стратегічного розвитку, інвестування у які сприятимуть найкращим результатам. Урахування у процесі такого аналізу критеріїв «значущість для зовнішніх стейкхолдерів» і «значущість для бізнесу та внутрішніх стейкхолдерів» і створення так званої матриці значущості дало змогу обґрунтувати чотири моделі стратегічного розвитку закладів освіти (бюрократичну, бізнес-орієнтовану, комунікаційну і партнерську), охарактеризувати їхні особливості, сильні й слабкі сторони, ризики та ефекти від упровадження. Ключові слова: стратегічний розвиток, стратегічний менеджмент, заклади освіти, соціально-економічні чинники, аналіз значущості, матриця значущості. Формул: 0; рис.: 0; табл.: 0; бібл.: 17.