КОРПОРАТИВНЕ УПРАВЛІННЯ В ДЕРЖАВНИХ БАНКАХ - Smovzhenko, T. S.; Lyutyy, I. O.; Denys, O. B. (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2019)
На основі теорії агентських відносин висвітлено специфіку корпоративного управління в державних банках. Визначено, що ключовою відмінністю державних банків є те, що держава може одночасно виступати власником, менеджером, кредитором і регулятором. Проаналізовано особливості корпоративних відносин у державних банках: більш складну багатоступеневу систему агентських відносин, вищий рівень інформаційної асиметрії та ризику опортунізму агентів, інший характер прояву чинника довіри. Обґрунтовано, що наявність ускладнених корпоративних відносин спричиняє такі ризики: держава як агент населення може бути неефективним і використовувати державні банки не для забезпечення соціально-економічного розвитку, а для фінансування державних проектів чи держпідприємств; на формування уряду під впливом окремих політичних сил функціонування державних банків може бути підпорядковане мотивам окремих політиків зацікавлених у використанні державних банків для досягнення власних політичних цілей; неефективне багатоступеневе делегування функцій управління, моніторингу та регулювання може спричинити неефективність державних банків загалом; лобіювання інтересів державних банків може спричинити порушення конкурентного середовища на ринку фінансових послуг, маніпулювання рухом кредитних та інвестиційних коштів тощо. На основі використання теорії агентських відносин обґрунтовано гіпотези щодо чинників, які можуть бути визначальними для ефективного корпоративного управління в державних банках, а саме: структура і склад агентських контрактів на управління державними банками та рівень незалежності банківського регулятора, характер його взаємовідносин із державними банками та з іншими урядовими структурами; формування наглядових рад з урахуванням відсутності політичної заангажованості наглядових рад, належного рівня професійності та репутації, наявності незалежних членів, застосування процедур відбору керівних кадрів державних банків з урахуванням паритетності інтересів усіх зацікавлених сторін; належний збалансований рівень транспарентності.