СИНХРОНІЗАЦІЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ТА ФІНАНСОВИХ (БАНКІВСЬКИХ) ЗАПОБІЖНИКІВ НЕДОТОРКАННОСТІ ПРАВА ВЛАСНОСТІ - Канцір, В.; Кушпіт, В.; Палюх, А.; Цилюрик, І.; Канцір, І. (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2021)
Анотація. Присвячено аналізові дієвості основних процесуальних правових і фінансових (банківських) механізмів, які покликані забезпечити протекцію недоторканності права власності. Проаналізовано законодавчо регламентовані процедури такого захисту на платформах як процесуальних правових, так і фінансово-економічних. Беззаперечним є положення про те, що тільки в державі, де недоторканність власності не тільки декларується, а й гарантована особі, можуть бути забезпечені вільний розвиток економічної, інтелектуальної, соціально орієнтованої діяльності. Дія засади недоторканності права власності не є абсолютною, однак її обмеження можливі лише на підставах і в порядку, передбачених законом. Актуальність питання недоторканності права власності обумовлено роллю права як платформи майнової незалежності громадян та їхньої участі у процесах суспільного відтворення. Гарантією майнової незалежності виступає право власності особи на майнові і немайнові права, яке реалізується шляхом надання особі права вільно, безперешкодно та в повному обсязі реалізувати правомочності власника щодо особистого майна. Дотримання недоторканності права власності під час кримінального процесу в чинному КПК України не забезпечено належним чином, зокрема не регламентовано рух вилученого майна, що ставить під сумнів новелу недоторканності. Для удосконалення порядку захисту майнових прав потрібно на законодавчому рівні регламентувати механізм захисту і відновлення майнових прав осіб, потерпілих від кримінальних правопорушень. Етимологія «недоторканність» полягає у гарантуванні законом охорони статусу особи від будь-яких посягань. Під недоторканністю в економіко-правовому контексті переважно розуміють такий правовий статус особи, який є безальтернативною гарантією від несанкціонованих законом обмежень як з боку держави інституцій – правоохоронних, фінансових, суду, так і окремих фізичних та юридичних осіб. Зроблено спробу акумулювати більшість новітніх здобутків (як законодавчих, теоретико-дослідницьких, так і прикладних) щодо прοблематики правового регулювання досліджуваних фінансово-правових відносин, на основі чого обґрунтовано наукові бачення і розроблено пропозиції щодо вдосконалення регламентації в цій сфері. Визначено основні вектори економіко-правових механізмів захисту недоторканності права власності, які б корелювалися із загальноприйнятими європейськими і світовими стандартами. Ключові слова: недоторканність права власності, майнові права, засади провадження, судовий захист, арешт майна, фінансова гарантія, фінансові ризики. Формул: 0; рис.: 0; табл.: 0; бібл.: 12.