СИНЕРГЕТИЧНЕ МОДЕЛЮВАННЯ ПРОЦЕСІВ УПРАВЛІННЯ В ОСВІТНІЙ СФЕРІ В УМОВАХ ВИКОРИСТАННЯ ТИМЧАСОВИХ САМОКЕРІВНИХ УПРАВЛІНСЬКИХ ЦІЛЬОВИХ КОМАНД - Вознюк, Олександр; Кубіцький , Сергій; Балановська , Тетяна; Чіп , Людмила; Дорофєєв , Олександр (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2022)
Ураховуючи поширення системно-синергетичної методології в сфері сучасної науки, особливо важливим є застосування основних принципів синергетичної методології в процесі управління освітою. Метою такого застосування є проведення синергетичного моделювання процесу управління в освітній сфері з результатом побудови комплексної синергетичної моделі такого процесу. Дослідження проводилося на трьох методологічних рівнях: 1) на загальному, що охоплює фундаментальні принципи синергетики; 2) на особливому, що охоплює фундаментальні принципи синергетики, які реалізуються в сфері управління освітою; 3) на одиничному, що охоплює синергетичні принципи, які реалізуються в сфері управління освітою, коли ці принципи екстраполюються на конкретну синергетичну модель управління освітою. З’ясовано, що системно-синергетичний погляд на світ виявляє певні фундаментальні аспекти поведінки природних і освітніх систем у контексті їх контролю та управління. Проведений аналіз дозволяє стверджувати, що управління освітою може ефективно здійснюватися за допомогою тимчасових самокерованих цільових управлінських команд. Члени команд можуть бути набрані й з різних державних, громадських структур, і з закладів освіти з метою вирішення конкретних освітніх проблем. Ці проблеми випливають із поточних соціальних подій, що виражають певне соціальне замовлення. Застосування тимчасових самокерованих управлінських цільових команд реалізується відповідно до фундаментальних синергетичних принципів і феноменів. Використання тимчасових самокерованих цільових управлінських команд дозволяє досягти емерджентного системного ефекту, що виявляє продуктивні результати співпраці членів команди. Команди створюються досить спонтанно, коли виникають нові освітні/соціальні/економічні проблеми, які з позиції синергетики можна назвати збуреннями зовнішнього середовища. Отже, команди – це відкриті самовизначені та самоорганізовані освітні системи, які реагують на ці збурення. Управлінська здатність команд є результатом їх багатоцільового характеру, гнучкості, різноманітності персоналу, оскільки члени команд набираються з різних верств суспільства, уключаючи освітні заклади.