ФЕНОМЕН ТІНЬОВОЇ ЕКОНОМІКИ ТА ЇЇ ВПЛИВ НА РОЗВИТОК КОРПОРАТИВНОГО БІЗНЕСУ ТА ДОМАШНІХ ГОСПОДАРСТВ В УКРАЇНІ - Коваленко, Вікторія; Слатвінська, Марина; Варналій, Захарій; Шелудько, Сергій; Валігура, Тетяна (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2022)
Тіньова економіка разом із макроекономічними дисбалансами й обмеженими ресурсами стане ключовим глобальним ризиком на наступне десятиліття. Вилучення грошових потоків із тіньового сектора та спрямування їх у легальну економіку вирішує численні політичні, соціальні й економічні проблеми країни. Тому оцінка рівня тіньової економіки, вирішення проблем легалізації грошових потоків у будь-якій країні має теоретичне та практичне значення. Метою даного дослідження є оцінка рівня тіньової економіки в Україні, виявлення проблем, які її породжують у контексті нових викликів кризових явищ і в Україні, і в усьому світі. У роботі представлено комплексне дослідження явища тіньової економіки, досліджено першопричини його виникнення. Специфіка дослідження полягає в оцінці рівня тіньової економіки в Україні за існуючими методиками, а саме: збитковість підприємств «витрати домогосподарств – роздрібна торгівля та послуги», електротехніка та грошово-кредитна сфера. Згідно з оглядом наукових праць, необхідно використовувати комплексний показник оцінки тіньової економіки. Тож значна увага приділяється поглибленню методологічних аспектів оцінки тіньової економіки на основі багатокритеріальних методів. Результатом дослідження є розрахунок рівня тіньової економіки з урахуванням тіньового валютного обороту, виходячи з того, що Україна є залежною від долара. Значна частка виведення капіталу в тіньовий обіг пов’язана саме з валютним шахрайством. Отримані результати підтверджують, що легалізація готівкового валютного обороту має бути обов’язковою в процесі трансформації валютного регулювання в Україні. Досягнення цієї мети пов’язане з дерегуляцією валютного ринку та банківського сектора на основі помірної лібералізації, застереженням економіки країни від розгортання кредитних бумів, удосконаленням інституційного забезпечення фінансового посередництва, розвитком повноцінного ринку похідних інструментів, узгодженням національного законодавства з найкращим світовим досвідом і міжнародними стандартами регулювання, нагляду та звітності, постійним моніторингом громадської думки щодо дій органів грошово-кредитної влади та наслідків цих дій для добробуту й економічної стабільності корпоративного бізнесу та населення.