КОНЦЕПТУАЛЬНІ ЗАСАДИ ВИЗНАЧЕННЯ ТРУДОМІСТКОСТІ ПРИ НОРМУВАННІ ІННОВАЦІЙНОЇ ПРАЦІ НА ПІДПРИЄМСТВІ - Черноіванова, Ганна; Лепейко, Тетяна; Василик, Сергій; Немашкало, Каріна; Нечипорук, Оксана (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2023)
Від правильного визначення та обґрунтування трудомісткості інноваційних робіт залежить рівень рентабельності інноваційної продукції. Мета дослідження – обґрунтування методологічного підходу до визначення трудомісткості інноваційної праці на підприємстві. У процесі дослідження використані: методи групування та систематизування; логічне узагальнення й порівняння; аналіз і синтез. Запропоновано послідовність визначення трудомісткості при нормуванні інноваційної праці. Узагальнення наявних методів, підходів та інструментарію дозволило обґрунтувати концептуальні положення щодо встановлення трудомісткості інноваційних робіт на підприємстві, визначити особливості встановлення трудомісткості інноваційної праці для кожної групи методів нормування, обґрунтувати рекомендації зі встановлення трудомісткості залежно від методу нормування інноваційної праці та визначення трудомісткості окремих етапів інноваційного процесу й управлінських робіт. Запропонований підхід до розрахунку трудомісткості інноваційної праці на підприємстві базується на обґрунтуванні змісту стадій та етапів інноваційного процесу, запропонованій диференціації трудових операцій (креативно-винахідницькі, креативно-управлінські та рутинні). Ключова роль у підході відведена визначенню відповідності методів нормування змісту робіт на етапах інноваційного процесу, що реалізовано за допомогою розробленої для практичного використання матриці вибору методів визначення трудомісткості. Матриця вибору методів визначення трудомісткості відповідно до окремих стадій та етапів інноваційного процесу складена таким чином, що методи визначення трудомісткості відображаються у відповідному квадраті матриці. Упровадження теоретико-методологічних засад та практичних рекомендацій із визначення трудомісткості інноваційної праці на підприємстві дає змогу розмежувати етапи, види інноваційних робіт та запровадити можливість вибору методу нормування різних видів інноваційної праці й установлення їхньої трудомісткості з метою підвищення ефективності управлінських рішень.