МОДЕЛЮВАННЯ РІВНЯ ФІНАНСОВОЇ СТАБІЛЬНОСТІ КРАЇНИ: ЕКОНОМІКО-МАТЕМАТИЧНИЙ ПІДХІД - Король, Марина; Дуран, Володимир; Романюк, Сергій; Стегней, Маріанна; Король, Ігор; Палінчак, Микола (Financial and credit activity problems of theory and practice, 2026)
Глобальний характер останніх у часі фінансових криз чітко показує, що інтеграція фінансових ринків пропонує багато переваг, але може створювати значні ризики з великими втратами в реальному секторі. Аналіз трансформації фінансових ринків важливий для виявлення загроз у глобальному конкурентному просторі, що залишається турбулентним і вразливим до кризових явищ, а також для формування такого захисту від несприятливого перебігу подій, який не перешкоджає динаміці економічного зростання. Особливої актуальності ця проблематика набуває в умовах становлення цифрової економіки та суспільства, де впровадження інноваційних моделей життєзабезпечення породжує нові канали поширення системних ризиків і підвищує структурну неоднорідність національних фінансових систем, що вимагає відповідного вдосконалення економіко-математичного інструментарію їх моделювання. Ми розробили методологію порівняльного аналізу параметрів фінансової стабільності за допомогою VAR-моделей, що дозволило виявити відсутність універсальних залежностей у розрізі окремих країн між параметрами безпечності банківської системи та основними макроекономічними показниками (динаміка ВВП, процентна ставка, реальний обмінний курс, грошова емісія); за даними країн Східної Європи й колишнього Радянського Союзу, а також Латинської Америки й Південної Європи, отримано, що: а) вищі вимоги капіталізації переважно не позначаються підвищенням процентної ставки й не мають негативного впливу на динаміку ВВП, б) якщо зростання проблемних позик переважно несприятливе для динаміки ВВП, то протилежний вплив має вища рентабельність банківських активів і капіталу, в) коротко- й довгострокова ліквідність банківської системи практично не впливає на макроекономічні показники країн Південної Європи, а в решті країн функціональні залежності досить різноманітні. Загалом отримані результати показують відсутність універсальних залежностей між окремими параметрами фінансової стабільності та макроекономічними показниками. Це означає, що визначення пріоритетів для підвищення антикризової стійкості окремих країн повинно враховувати специфіку їхніх структурних характеристик.